-Där borta. Kanske lite till vänster! -Håll fast stegen.
God morgon, vicesheriffen.
-Det är raskt ordnat. -Det går nog att lösa problemet.
Har ni tid, sir?
-Vad föreslår du? -2.000 borde räcka.
-1.200. Det är mitt enda bud. -Det ska jag framföra.
Nå?
Jag ville tala med er om sheriffen.
Det finns ingen sheriff för närvarande.
-Jag tror att jag vore lämplig. -Hur så?
Jag vet vad som krävs och är redo att arbeta hårt.
Vad står det på Cornelius Vanderbilts gravsten, tror du?
-Nåt på latin? -Inte "arbetade hårt" i alla fall.
Det man lämnar efter sig är det enda folk minns.
Då kan ni vara stolt.
Över trähotell, kärror och saltvatten i kranarna?
En enda storm kan skölja bort allt.
Ni satte allt på plats och fick alla att betala.
Eventuella problem löser ni. Det beundrar jag er för.
Ständigt samma ivriga lilla pojke.
Jag är ingen pojke längre.
-Gift? -Ja.
-Barn? -Snart.
-De kommer att stå i vägen. -Så ser inte jag det.
Alla går så långt de vågar, eller också försvinner de.
-Har inte jag visat det? -Du gick ett ärende.
Ni sa att det var en privatsak, och jag höll tyst om det.
Hotar du mig? Är det så du menar?
Jag säger att jag är lojal och beredd att göra nytta.
Kommendör Kaestner.
Förlåt att jag stör, men får barnen läsa en vers för er?
Så förtjusande!
En ljuvlig syn mig drabbar när jag ser på havet blått
Av all världens hjältesagor och alla drömmar som jag fått
Sidensegel, sendaltåg i sägners skimmer från i går
Det handlar inte bara om politik, utan om författningen.
Det går att göra tillägg.
Det är för nationens säkerhet, vad förbudsmotståndarna än säger.
Får man tro kongressen blir det inget upphävande.
-Var har ni hört det? -Från källan.
-Hoover? -Källan, inte åsnan.
Republikanernas ordförande.
-Snart står Simeon Fess i brödkön! -Inte om republikanerna vinner.
-Hoover har bra opinionssiffror. -Bland de rika, och de är få.
Nu blir det Roosevelt. Det är slut med förbudet.
Då har jag sagt mitt i all vänlighet. Lycka till, mina herrar.
Den här vägen, senatorn.
Vi drar oss ur. Mayflowers värde hänger på upphävandet.
Vi säljer 5.000 i taget och undviker skrämselhicka. Vad är värdet nu?
-33 1/8, sir. -Högst på ett decennium.
De stiger om vi bara har is i magen.
De blir värdelösa om inte förbudet upphävs.
-Nu ska vi hålla huvudet kallt. -Lärde ni er det i England?
Vänta i ett dygn medan jag reder ut det här.
Är vi överens?
De tog bokföringen under falska förespeglingar. Betyder inte det nåt?
-Ni gav den till dem. -Vi visste inte vilka de var.
Han hette inte ens D'Angelo, utan Malone. En jävla irländare!
-Nu måste ni tänka på framtiden. -Då ska jag torka röven med det här.
Bokföringen visar stora vinster under fem år.
Borgmästaren fixar det.
Det är ett federalt ärende. 2 miljoner dollar i oredovisad vinst.
Det är skattesmitning.
Ni har ett dygn på er att anmäla er själv. Jag råder er...
Vad fan betalar jag dig för?
Ring samtal, muta nån. Bara gör nåt, för fasen!
Låt oss vara en stund.
-Han kanske har rätt. -De kör med taxameter, advokaterna.
-De kan göra mord av parkeringsböter! -Skattmasar är stenhårda typer.
Ta och slappna av. Jag klarar det här.
Vi mutar domaren. Då går det fort.
-Det kanske funkar. -"Kanske"?
-Har jag svikit dig nån gång? -Nej.
Bra. Jag vill prata med dig om en mycket viktigare grej.
Tror du att Marlene Dietrich är flata?
Så ja, där kom det ett leende. - Nu tar vi nåt att dricka!
Capone, Mangano, Profaci, Bonnano, Magliano...
Vill du ha ner Maggadino från Buffalo?
-Bjud alla. Vi får se vem som kommer. -Den som inte kommer knäpper vi.
Det är bra.
För tio år sen, kanske mer, strax innan förbudet infördes-
-var vi i Atlantic City med A.R. och åt middag.
Det var jag, han, Big Jim Colosimo och Nucky Thompson.
Jag minns att jag tänkte: "Här sitter jag med höjdarna".
-Du var en barnunge. -Det var vi alla.
Se på oss nu.
Den som inte är med på tåget gör vi oss av med.
Aset Waxey Gordon, Dutch Schulz och Narcisse i Harlem.
-Johnny Torrio. -Vad har du emot honom?
Inget, men han gör ingen nytta. Allt handlar väl om att gå framåt?
Mr Kennedy, vilken ära. Välkommen till Conors and Gould.
Mrs Thompson, vad i helvete är det som pågår?
Mr Kennedy. Gentlemän brukar väl ringa först?
Ni och er man blankar aktier i mitt företag.
Vi diskuterar inte kundernas affärer.
Vem av era kunder pressar senator Lloyd?
-Jag vet inte vem det är. -Er make försöker dupera mig.
Ursäkta frispråkigheten, men jag sköter hellre duperandet själv.
Det tror jag säkert, men min man är inte inblandad.
-Är det ni som ligger bakom? -Jag läser tidningen, bara.
Det kommer inte att fungera. Mina kompanjoner håller fast vid avtalet.
"Mayflower Grain, 29 1/4". Nästan tre punkter på en timme.
Jag är ingen expert, men era kompanjoner verkar sälja bit för bit.
Jag ska informera dem om era metoder.
De säljer redan bakom ryggen på er.
Ni skulle kunna sälja hela ert eget innehav.
Sen kan ni blanka tillsammans med min klient.
Investerare som ni har ofta konton under falskt namn.
Sälj i ett och blanka i ett annat.
Om ni övertygar era kompanjoner om att senatorn har rätt...
Då säljer de allt och Mayfloweraktierna dumpas.
Då köper ni och min klient samtidigt tillbaka de blankade aktierna.
Det är fullt lagligt.
Jag måste ringa min mäklare.
Det bjuder vi på.
Mabel?
-Jag borde ha plockat upp den. -Vad är det?
Inget. Jag var på skolan.
Jag kände mig dålig och åkte hem. Det var här det hände.
-Vadå? -Ett missöde. Doktorn behövs inte.
-Syftar du på barnet? -Det är för tidigt för det.
-Mår barnet bra? -Det är inget barn. Bara ett missöde.
-Doktorn måste... -Nej. Det är förbi.
Varför skickade du inte efter mig?
Jag vet varken var du är eller när du kommer hem.
Och vad kunde du ha gjort?
Jag har tvättat mig och mår bra.
Jag åker tillbaka till skolan snart. Edwina har ingen pli på dem.
-Jag är ledsen. -Vad är du ledsen för?
-Du kan inte må bra. -Jo, det gör jag.
Det är säkert.
Varför är du ledsen?
Jag har arbetat för det här.
Jag gjorde allt för det här.
Jag älskar dig.
Jag gör dig besviken.
Vad jag än gör, eller hur?
-Jag måste hälla salt på den. -Snälla, säg att du mår bra.
-Det kanske är jobbet. -Nuck! Jag har letat överallt.
-Vad är det? -Mamma behöver dig.
-GE, 26 1/2! -Mayflower, 5 3/4!
Sälj 2.000 Mayfloweraktier. Till marknadspris!
-Mayflower, 14 1/2. -Ner 1,5 dollar.
-Nu är det dags. -Inte än.
-Vet ni vad ni håller på med? -Det får vi se.
Mayflower, 11.
-Sälj! Hallå där! -9 3/8!
Det är värt det dubbla även med förbudet.
-Den har inte nått botten än. -Nu vänder det!
7 3/4. 7 1/8.
6 1/2. 5 3/4!
Westinghouse, 8 1/4.
Mayflower, 5 3/4
Ni spelar ett farligt spel, mrs Thompson.
Mrs Thompson!
Nu! Köp tillbaka de blankade aktierna i Mayflower.
Nu!
Tre saker har jag svårt att förstå:
Binas arbete, tidvattnets rörelse och hur kvinnor tänker.
Här har ni ett tankeexperiment:
Tänk på vad ni önskar er i livet, och föreställ er att ni bär klänning.
Nu har ni tjänat pengar.
Låt mig ta er i hand.
-Ni svettades ju. -Gjorde inte ni det?
-Vi kan göra en hel del ihop. -Jag tänkte precis samma sak.
Hur vill ni gå vidare?
Besök mig under kontorstid. Firman vill gärna ha er som klient.
-En journalist från Tribune var här. -I dag? Vad hette han?
-Han sa att det gick rykten. -De är bara sladdertackor.
-Du borde prata med fader Brigandi. -Jag har fullt upp ändå.
-Tänk om det händer dig nåt. -Nej då!
-Du måste säga vad jag ska göra. -Du ska koka kaffe.
Du, grabben.
Vad läser du?
Lewis och Clark. Upptäcktsresande, va?
Jag måste prata med dig.
Sätt dig upp.
Jag kanske måste åka bort ett tag. Förstår du?
Det är inte som en semester, där man kommer hem efter några veckor.
Jag har gjort dumma saker, och nu är jag i knipa.
Jag kan hjälpa dig.
Ska du hjälpa mig?
Det är inget sånt. Det här kan du inte hjälpa mig med.
Du måste lyssna på din mamma. Förstår du?
Studera ordentligt och var en duktig pojke.
Allt jag har gjort var för din skull.
För att du skulle få ett bättre liv. Det får inte vara förgäves.
Pappa!
Kom hit.
I ett tal vid en lunchmottagning i dag-
-upprepade guvernör Roosevelt sin avsikt att upphäva alkoholförbudet.
Uttalandet skakade marknaden-
-där spannmålsaktierna rasade och steg igen före stängning.
I baseboll gav Jim Weaver Yankees segern över Philadelphia Athletics.
-Hur gick det? -Har du inte följt det?
Nej.
Det gick bra för dig. Mycket bra, faktiskt.
Det var roligt att höra.
-Vill du inte veta hur bra? -Om du vill berätta det.
2.364.120 dollar.
-Det var mycket. -Ja, det är det.
Lydde du mitt råd? Jag undrar bara.
-Jag är inte lika riskbenägen som du. -Inte, alltså?
1.000 aktier. 29.925 dollar.
-Inte dåligt för en dags arbete. -Ett fult sätt att tjäna pengar på.
Du är väldigt bra på det.
Tänker du hyra det här?
Jag behöver inte så mycket plats. Jag vet inte.
Det finns en tvåa där uppe med större terrass.
-Du gillar inte att vara utomhus. -Det är ändå trevligt att ha den.
-Vad ska du göra med dina pengar? -Har du nåt förslag?
Jag var piccolo och bar väskorna åt folk.
Första gången jag fick fem cent tyckte jag att världen var underbar.
Med en tiocentare skulle den bli ännu bättre.
Och när jag fick tiocentaren ville jag ha en 25-centare.
Förutsättningarna är annorlunda nu.
Det finns saker jag inte längre går med på att göra.
Det förstår du väl?
Det finns saker jag vet, saker jag misstänker-
-och saker jag aldrig kommer att få höra.
Borde jag säga förlåt?
Det ligger inte för dig. Dessutom erbjöd du bara.
Det var jag som tog emot.
Gillar du det här stället?
Tretton stationer närmare stan.
-Vad menar du med det? -Jag vet inte. Jag bara sa det.
Vi dansade en gång, eller hur?
Oj, förlåt. Jag trodde...
-Vi tittar bara. -Ingen fara. - Huset är populärt.
Ursäktar ni?
Det här är min favorit i huset.
Tre sovrum, pigkammare, kontor och så förstås utsikten.
Eldorado byggdes för att vara stans finaste lägenhet.
Det är det bästa livet har att erbjuda.
-Tar ni med familjen? -Två riktiga vildbasare.
Han ryker i kväll. Det borde ha skett för flera veckor sen.
-Han snackar över hela New York! -Är du förvånad?
-Din tredje whisky på en timme. -Sluta räkna, Meyer.
Är det mötet?
-Första gången på tronen? -I helvete.
Vad ska vi göra med vår vän?
Två skyttar, på allmän plats så att folk fattar.
-Uppfattat. -Allt ska vara klart före mötet.
Jag sa att jag fixar det, Meyer.
-Vet du vem jag är? -Nån sorts ande?
Jag är från framtiden.
-Vad gör du i Atlantic City? -Jag har ett meddelande till dig.
Vadå för meddelande?
-Vad finns det där inne? -Framtidens värld.
-Är du med i den? -Jag är där, fast ändå inte.
-Jag förstår inte. -Du måste uppleva det själv.
Var inte rädd.
Jag ser inget.
Fröken?
Jag hittade honom, mamma.
-Jag ville inte besvära dig. -Det är inget besvär.
-Jag har nåt på spisen. -Vänta, mamma.
-Han blir annorlunda när han dricker. -Var är han?
-Pappa, Nucky är här. -Upp med dig.
Upp med dig, sa jag.
-Inkräktare är inte välkomna. -Han är ingen inkräktare.
-Han bor inte här. -Har du slagit henne igen?
-Det var en olycka. -En för mycket.
-Säger vem? -Vicesheriffen.
-Är det lustigt? -Du är lustig.
-Blå rock och blanka knappar. -Han måste ha sin uniform.
-Nu då? -Det där ska du nog undvika.
Det är jag som har bössan.
Ethan. Han är din son!
-Nuck... -Enoch.
-Du är rädd. -Det är du också.
Nå? Hela familjen är samlad.
Till och med Susan.
Visa dem ditt rätta jag.
-Hade du inte tänkt berätta det? -Vadå?
Skulle jag inte få veta att jag ska bli farfar?
Är det allt du tror om mig?
Får jag bössan.
Får jag den.
Nu låter vi det vara. Du och jag ska inte...
Som om jag inte fanns!
Sluta. Sluta!
-Släpp! -Låt bli nu. För min skull.
Det är bra nu, eller hur?
Om du rör mamma igen ska du få vad du förtjänar, lagligt eller inte.
Vi är här!
Vart du än tänker rymma kommer vi att finnas kvar här!
Är du där?
Det var du som kallade på mig.
I går var jag ute på en simtur.
I gryningen. Det hade jag inte gjort på 45 år.
-Det är kallt. -Det gjorde inget.
Jag var utanför vågbrytaren. Längre ut än jag tordes som barn.
"Fortsätt", sa jag till mig själv. "Tills det inte finns nån återvändo."
Så långt ut att man inte längre har nåt val.
Och?
Man vet inte var den punkten är förrän den redan är passerad.
Och då är det för sent.
Du ville bort härifrån redan från första början.
Affären är redan uppgjord.
Det spelar ingen roll hur jag hanterade det. Gjort är gjort.
Men du och jag...
...kommer inte att träffas mer.
Det är nog bäst så.
Håller du inte med?
Eli?
Titta på mig, åtminstone.
Vad ska jag göra med mig själv?
Är inte du trött på att jag berättar det för dig?
-Vad väntar du på? -Hon kommer inte ens att öppna.
Du kanske har rätt, men om du inte försöker kommer du att ångra dig.
Så tror jag, åtminstone.
Varför är du jämt så klok?
För att du behövde ha mig sån.
Det finns några saker där som du kan få nytta av.
Lillebror.
Då kör vi.
-Här är han! -Du är min hjälte!
Är det match i dag, eller?
-Klarar ni er, tror ni? -Självklart. Det ska bli film om mig!
Vem tar över maffian efter er?
Jag är affärsman med 500 anställda.
Vem tar hand om dem om det går åt helvete?
-Får vi se det berömda leendet! -Som John Barrymore!
-Några till, mr Capone! -En bild med en bibel, kanske?
Ta så ni klarar er, nu!
Här, vänta lite!
Tack för att ni kom. Särskilt Maggadino, vårt långväga besök.
Vår vän från Chicago hade förstås förhinder.
Betala er skatt, grabbar.
Det här bordet är runt, för ingen ska sitta vid huvudänden.
Vi har inte en boss, utan sju. En kommission.
Familjer från New York, Buffalo och Chicago.
Ingen får röjas ur vägen utan allas godkännande genom röstning.
Om det blir trubbel i New Orleans, Kansas City eller St. Louis-
-ska problemen lösas här, av oss, innan det går överstyr.
På det gamla sättet.
Det är över. Sicilianarna är begravda.
Våra vänner och kompanjoner är judar, irländare eller vad som helst.
Det som är bra för affärerna är bra för oss.
Det är bara dumt att begränsa möjligheterna.
-Framtiden är vår, pojkar. -Skål!
Tack, doktorn. Vilken tankeväckande föreläsning.
-Vilka underbara ord. Tack. -Tack, i dag kändes det bra.
I dessa tider tänker jag alltid på Predikaren.
"Släkte går och släkte kommer"...
..."men jorden står evinnerligen kvar".
"Och solen går upp och solen går ner"-
-"och har sedan åter brått..."
Hjälp!
Nej, nej!
Åh nej, käre Gud!
Doktorn! Doktorn!
Vi brukar inte meddela patienterna när de ska få besök.
Förväntningarna som följer kan leda till svårigheter.
Men hon är en mönsterpatient, så hon blev informerad i förväg.
Hon har förberett sig hela dagen.
Där är hon.
Först vill jag klargöra en sak.
Vad du än vill och vad du än förväntar dig av mig-
-ska du veta att det är omöjligt. Förstår du?
Du var väldigt listig.
Du förhandlade och räddade ditt eget skinn.
Det är mer än de flesta kan säga.
Jag är ingen du ska be om hjälp.
Jag ska flytta och börja om på nytt.
Jag kommer inte tillbaka.
Jag har ordnat så att du får ett eget rum här.
Och om du kommer ut finns det pengar på ett konto.
Men det är också allt.
Skriv inte till mig. Försök inte leta reda på mig.
Leta inte efter nåt annat heller.
Är vi överens?
Ska jag böna och be? Det gör jag inte.
Det som har skett, det har skett.
Det går inte att ändra på.
Vad är det du förväntar dig av mig?
De kallas nyckelpigor.
Men hur vet man vilken som är piga?
-Är det trevligt med besök? -O ja.
Det är trevligt att träffa gamla vänner.
-Förlåt, det är lite ömt. -Du ska få nåt av dr Cotton.
Får jag besvära er?
Det finns fortfarande nåd i världen.
Kom och städa mig!
Så ja, skaka på dem!
-Kan jag hjälpa er? -Jag ska hämta mina saker.
Jag måste visitera dig.
Man kan aldrig vara för försiktig.
När man pratar med dansöserna inser man att de är sjuka i huvudet.
Stanna inte för länge. Det skulle inte mr Luciano gilla.
Vi är här några veckor varje sommar - Mabel Jeffries
Får jag svara? Det är den privata telefonen.
Låt det gå fort.
-Hallå. -Hallå, mr Thompson?
Vic Bordon, hotellchef på Ritz här. Jag behöver er hjälp.
Vi kan skatta oss lyckliga som har såväl naturens skönhet-
-som civilisationens nöjen runt knuten.
Tack till borgmästare Stoy, domare Lewellen-
-och kommendör Kaestner-
-vars visioner och samhällsengagemang har skänkt oss så mycket.
Jim Neary till stadsfullmäktige!
Vad var det jag hörde?
Ja, jag tror minsann att det är djupens härskare i egen hög person!
Var hälsade, landbackens dödliga!
Kung Neptunus hälsar er välkomna!
Jag har henne. - Sluta åbäka dig. Vad har hon gjort?
Jag vill bara prata med henne. - Får jag det?
Trodde du inte att jag skulle se dig? Hur tänkte du egentligen?
Att det vore roligt att få vara med i en parad.
-Vad har hänt med ditt ansikte? -Jag avskyr också mitt ursprung.
-Du sa att du hör hemma här. -Folk säger så mycket.
Du har ett hem, och mrs Thompson.
Du ska få en familj.
-Vad ska jag göra med dig? -Lämna mig i fred.
Det kan jag inte.
Sätt mig i fängelse, då. Det tänker du ju göra ändå.
Mrs Thompson sa att du vill vara snäll.
Men att du inte vet hur man gör.
-Vet du det? -Jag försöker.
Han vill att ni ska gå upp på verandan.
-Kan du stanna här en stund? -Och om jag vägrar?
Då kan jag inte hindra dig.
Snälla du.
Han är artig, åtminstone. Men en dålig tjuv.
-Han sa att han väntade på nån. -Mår kvinnan han rånade bra?
Hon är på besök från Hartford och vill inte anmäla.
Jag skulle ha ringt sheriffen, men jag vill inte ställa till besvär.
-Tjenare, mr Thompson. -Ja, tjenare.
Tacka den snälla farbrorn, så går vi.
Bonden reser sig ur buskarna: "Skjut inte, jag är ingen älg!"
"Jaså, jag trodde att han sa att han var en älg!"
Ha så roligt nu, pojkar. Vi ses till middagen där inne.
-Får jag brickan. -Va?
Ge mig brickan.
-Du kan gå. -Jag förstår inte.
Det finns inget att förstå. Det är färdigt.
-Varför det? -Jag har inte förtroende för dig.
Har ni förtroende för Jim Neary? För en sån fjäskande typ?
Jag såg upp till er! Jag tjänade er och väntade.
-Jag har hållit tyst. Ni kan inte... -Du pressar dig själv.
Du tror att du förtjänar nåt för ditt slit.
Det gillar jag inte alls.
Genom mig och från mig. Nåt annat finns inte.
-Vad är du egentligen? -Jag är det jag behöver vara.
Är det nåt över huvud taget? Vilken fräckhet. Försvinn.
-Hej, Louis. -Nicholas! Vad kan jag göra för dig?
Du ville ta dig fram i världen. Du stjäl plånböcker och super dig full.
-Är det särskilt smart? -Tja, antagligen inte.
Var har du pengarna du fick?
-Över tusen dollar kan man leva på. -Inte ni.
Jag pratar inte om mig. Vad fan tänker du på?
-Jag ska tjäna tillbaka dem. -Hur då?
-Jag kan jobba på klubben. -Kriget är över och de andra vann.
Jag kan inte hjälpa dig.
Åk hem.
-Jag har inget hem. -Leta reda på ett. Skapa ett.
Eller klara dig utan. Men låt det inte gå ut över alla andra.
Kaffet kostar fem cent. Resten gör du som du vill med.
-Ert svar på allt. -Nej, men det bästa jag har.
Då så. Där fick jag.
Lycka till. Det kommer du att behöva.
Nucky Thompson.
Det finns en ungdom som kommendören vill anställa.
-Vad angår det mig? -Det är sheriffens uppgift.
Det är ren välgörenhet, som ni förstår.
Jag sökte febrilt efter guldet Jag grävde i dy som en slav
Båd' svält och skörbjugg jag tålde men ungdomen snabbt blev begravd
Jag sökte och hittade guldet och blev småningom rik som ett troll
Men livet blev ej som jag tänkt mig och guld spelar alls ingen roll
Har det hänt nåt?
-Va? -Har det hänt nåt?
Nej. Nej, då.
Måste vi gå nu? Får jag gå ner till stranden?
Du vill segla jorden runt.
Vill inte du det?
När Mima pratade om dig visste jag inte om det var kärlek eller hat.
-Jag känner ingen Mima. -Mormor. Hon slutade aldrig.
Det finns en man här. Han är väldigt rik.
Han har varit snäll mot mig.
Han har erbjudit sig att hjälpa oss. Båda två.
Vill du träffa honom?
Jag lovar att jag alltid ska ta hand om dig.
Vem är du?
Tommy Darmody.
Tommy. Du kan inte...
Översättning: Malin Hedlund www.btistudios.com